Internet a sociologie

Doporučená literatura
•	Dětská kybernetická kriminalita a sociální sítě: sborník příspěvků z konference. Jihlava: Vyšší policejní škola Ministerstva vnitra v Jihlavě, 2011. 113 s. ISBN 978-80-260-0723-4.
•	„Češky a Češi v kyberprostoru“: Zpráva výzkumného týmu sociologie a psychologie v rámci projektu bezpečnostního výzkumu „Problematika kybernetických hrozeb z hlediska bezpečnostních zájmu České republiky“

•	Jedná se o několik velkých kvantitativních šetření zejména čtyři vlny výzkumu v rámci projektu World Internet Project (2005-2008) a 3 samostatná šetření kvalitativní povahy, zaměřená na určité specifické cílové skupiny (jejichž povaha byla, s ohledem na následné provedené velké kvantitativní šetření World Internet Project 2008, spíše přípravná).

•	Naše doba měla být érou osobních počítačů, ale ve skutečnosti jejich nadvláda téměř končí.
•	Většina lidí využívá pouhý zlomek jeho skutečných schopností; navíc osobní počítače lidi nespojují, ale naopak rozdělují.  

Úvodem
•	Budoucnost zřejmě nepatří počítačům, jež budou sloužit jedincům, ale globální síti vzájemně propojených počítačů - a tedy právě internetu.
•	Nové heslo dne zní: "Naším počítačem je síť." 
•	Jinými slovy, osobní počítač se stává terminálem pro něco, co se odehrává jinde, v sítí obepínající celou planetu, která nepatří žádnému jedinci ani společnosti.

•	Tento vývoj se podařilo předvídat Billu Gatesovi, zakladateli firmy Microsoft, která dnes představuje jeden z největších koncernů na světě.
•	 Právě této předvídavosti vděčí za svůj úspěch: donedávna se totiž i hlavní vizionáři počítačového světa domnívali, že budoucnost tohoto průmyslu spočívá ve vývoji přístrojové techniky (hardware). 

•	Gates naproti tomu pochopil, že rozhodující bude software, jenž obdaří počítač různými funkcemi.
•	 Ani Gates však nemá žádnou kontrolu nad internetem, kterému jeho inovace do značné míry pomohly na svět.

 Vznik

•	INTERNET VZNIKL SAMOVOLNĚ ZDOLA. 
•	Je produktem nerozděleného světa, světa po pádu berlínské zdi, ale jeho kořeny tkví právě v období studené války před rokem 1989. 
•	Zrodil se v americkém Pentagonu v roce 1969 po názvem ARPA-net (ARPA je zkratka Projektů špičkového výzkumu v Pentagonu) a jeho původní cíle nebyly nijak rozsáhlé. 

•	ARPA chtěla dát vědcům pracujícím na vojenských kontraktech možnost, aby v různých oblastech USA spojili své prostředky a mohli se tak dělit o nákladné vybavení, které používali.
•	 Dodatečně pak její tvůrci vymysleli způsob posílám vzkazů elektronickou poštou čili "e-mail". 

•	Pentagonský internet se až do počátku 80. let skládal z pěti set počítačů zamčených ve vojenských laboratořích a katedrách počítačové vědy na univerzitách.
•	 Pak se však na něj začali napojovat jiní lidé z univerzitního prostředí a využívat ho ke svým vlastním cílům. 

•	V roce 1987 už bylo na internet napojeno 28 tisíc počítačů na nejrůznějších univerzitách a ve výzkumných laboratořích. 
•	Jeho uživatelé zaváděli řadu inovací a vymysleli nový software, který jim umožňoval účast na diskusích i využívání výzkumných údajů.

•	Několik let zůstal internet omezen na univerzity. 
•	Jak však přibývalo domácích osobních počítačů, začal se šířit mimo akademickou půdu a vstoupil do fáze explozivního růstu.

•	Neuvěřitelné množství lidí - už nejen v Severní Americe, ale po celém světě - začalo na internet umisťovat různé "on-line" služby, elektronické diskusní kluby, softwareové knihovny apod. 

•	Zareagovala i podnikatelská sféra, která v roce 1994 předstihla univerzity a stala se dominantním uživatelem sítě.

•	Významnou část internetu tvoří World Wide Web, globální multimediální knihovna založená jedním softwareovým specialistou ve švýcarské fyzikální laboratoři.
•	 World Wide Web dokonce jako kukaččí mládě hrozí úplně vytlačit svého hostitele. 
•	Software, který jí získal popularitu, vytvořil jeden mladý student Illinoiské univerzity.

•	Ve světě ohromujících technologických změn si nemůže být nikdo tak docela jist, co přinese budoucnost. 
•	Jisté ovšem je, že budoucí změny budou do značné míry záviset právě na rozvoji těchto technologií. 
•	Mnozí lidé považují internet za příklad nového celosvětového řádu, jenž se před námi na konci 20. století rýsuje.

Závěrem
•	Uživatelé internetu žijí v "kybernetickém prostoru„ vytvářeném celosvětovou počítačovou sítí; v tomto prostoru už v souladu s Baudrillardovými teoriemi přestáváme být "lidmi" a nabýváme podobu sdělení na obrazovkách. 
•	Na emailu se jedinci alespoň identifikují, ale jinak na internetu nikdo neví, kým jsou ti druzí, jsou-li to muži nebo ženy a kde se vlastně nacházejí.
•	 Jeden známý kreslený vtip představuje psa, jenž sedí před počítačem. Text zní: "Na internetu je nejlepší to, že nikdo neví, že jste pes."

Digitální propast

•	Digitální propast (Digital Divide) je termín pro rozdělení lidí na ty, kteří mají přístup k internetu a jiným moderním informačním technologiím a na ty, kteří takový přístup nemají.
•	 Definic však existuje mnohem více, než jen prosté na ty s přístupem a ty bez přístupu. 
•	Jsou tady i ty, které počítají s více faktory.
•	 Stejným výrazem pak označujeme rozdíly ve schopnostech a znalostech lidí tyto technologie užívat

•	Internet pak může působit jako nástroj pro vytváření sociální nerovnosti. 
•	Lidé, kteří tyto služby využívají, těží z jeho pozitiv. 
•	Mohou ho využívat k nakupování, komunikaci, čtení zpráv nebo třeba k platbě v bance. 
•	Ti, kteří nemají internet nebo v něm mají velmi omezené znalosti, tak přicházejí o řadu možností, což vede k sociální nerovnosti. 
•	Navíc v době, kdy je vlastnění emailu samozřejmostí, se přesouvá spoustu služeb na internet. 
•	Tito lidé jsou pak zcela vyloučeni ze společnosti.

Virtuální komunity

•	Termín virtuální komunita poprvé použil Howard Rheingold ve stejnojmenné knize v roce 1994 Virtuální komunita (nebo také online komunita) je skupina osob, které se setkávají a komunikují pomocí moderních technologií a nejsou ve fyzickém kontaktu. 
•	Nejčastějším prostředkem pro tyto setkání bývají diskusní fóra, blogy, sociální sítě, emaily, chaty nebo dříve třeba noviny.

•	Jednotlivé komunity mají různá pravidla, většinou ale nebývají přílišně regulována a omezována. 
•	V zásadě tak platí, že uživatelé musí dodržovat společný jazyk a zásady slušného chování.

•	Jako jedinci nemůžeme zadržet technické změny, jejichž tempo už samo o sobě hrozí zahltit
•	náš život. Propojený svět však (alespoň zatím) není světem Velkého bratra: stimuluje naopak
•	decentralizaci a individualismus. Ani knihy a jiná "předelektronická" média zřejmě nezmizí.

•	Internet sám rodí nové problémy všedního dne. Jeden titulek v Guardianu nedávno hlásal:
•	"Lidé závislí na internetu vedou smutný virtuální život." Článek popisoval život lidí, kteří
•	tráví každý den celé hodiny "v síti". Vznikla dokonce i nová podpůrná skupina pro lidi trpící
•	internetovou závislostí. Kontakt v kybernetickém prostoru nemůže nahradit interakci mezi
•	živými lidmi a ani v budoucnu se tak zřejmě nestane.

Otázky 

•	Neztratíme v kybernetickém prostoru svou vlastní identitu? 
•	Ovládneme počítačovou techniku, anebo ona ovládne nás? 
•	Zničí elektronická média všechny ostatní formy komunikace, například knihy?
•	Odpověď na všechny tyto otázky je naštěstí téměř určitě záporná. 
•	Lidé, kteří se mohou normálně setkat, nepoužívají videokonferencí.

•	Wikipedia: "Já vím všechno!„
•	 Google: "Najdu všechno!" 
•	Facebook: "Já znám všechny.„
•	Internet: "Beze mě, jste v .:!CENZORED!:.." 
•	Elektřina: "tak se uklidníme jo?